DE MØRKE TIDER
LANDET VAR SPLITTET OG UDEN KONGE
EN LEGENDE VOKSEDE UD AF DE DUNKLE ÅRHUNDREDER
OM TROLDMANDEN MERLIN
OM KONGEN DER SKULLE KOMME
OM MAGTENS SVÆR
- Uther! .
- Merlin! -
Merlin! Jeg er den stærkeste!
Jeg er den udvalgte!
Sværdet...du lovede mig sværdet!
Og du skal få det. Men til at hele, ikke til at hugge.
I morgen våbenhvile.
Vi mødes ved floden.
Ord! Ord er for elskede, Merlin!
Jeg må have sværdet for at blive konge!
Vis dem sværdet.
Se magtens sværd.
Excalibur!
Smedet, da verden var ung -
- og fugle og fæ og blomst-
- var ét med mennesket-
- og døden kun var en drøm.
Sig ordene.
Et land, én konge!
Dette er min fred, Cornwall!
Lord Uther, hvis jeg giver mig under magtens sværd -
- hvad vil du så give?
Jeg give...?
Han har givet. Nu må du.
Landet herfra og til havet skel være dit-
- hvis du håndhæver Kongens vilje.
Så skal det være!
Godt.
Kong Uther, lad os holde gilde. Til min borg.
Min hustru vil danse for os.
Igrayne, dans!
Du er nok konge, Uther -
- men du vil aldrig få en dronning, der er hendes lige.
Jeg må have hende!
Er du gal? Pagten!
Jeg må have hende!
Og vove alt, hvad du har vundet?
Kong Uther...!
Du vil aldrig bryde dig vej ind -
- og du vil aldrig få Igrayne! Aldrig!
Merlin, hvor er du?
Har du fundet ham? - Det harjeg ikke.
Men han er her.
Han vil ikke komme frem!
Hvor har du været?
Jeg har vandret om siden tidernes morgen.
Til tider giverjeg, til tider tagerjeg.
Kun jeg ved, hvad og hvornår!
Du skal hjælpe mig, Merlin. - Skal jeg?
Jeg er din konge!
Så du har brug for mig igen nu, da min våbenhvile er brudt!
År at bygge op og sekunder at ødelægge... og kun for begær!
For Igrayne.
En nat med hende.
Du forstår ikke! Du er ikke en mand!
Brug din trolddom! Gør det!
'9Fayne.
Du skal sværge ved din kongeværdighed -
- at give mig det, somj e g ønsker.
Og så skal du få det.
Ved Excalibur, jeg sværger det!
Hvad der udspringer af dit begær, skal blive mit.
Sværg det igen.
Jeg sværger det!
De har givet op. Det er overstået.
Ikke helt.
Når natten falder på, vil vi gøre det af med dem.
Jeg drømte om Dragen.
Jeg har vækket ham.
Kan du ikke se rundt omkring dig, Dragens ånde?
Vi har lokket ham ud.
Hertugen drager ud for at forfølge dine mænd.
Der ridder han.
Godt!
Stig til hest!
Jeg vil omskabe dig til Hertugens billede.
Igrayne vil tro, at hendes husbond er vendt hjem.
Men skrænten, havet...?
Dit begær vil bære dig oppe.
Du vil svæve på Dragens ånde.
Rid!
- Rid! _
Tag udseende efter Hertugen.
Skift form!
Skab dig om!
“Nu!_
Sådan, ja!
Det er Hertugen!
Hertugen er vendt hjem! Luk porten op!
Hold hesten klar. Jeg rider ud før solopgang.
Uther!
Find Kongen! Find Uther! Angrib!
Uther, kom frem og kæmp!
Vi bliver angrebet! Det er Cornwall! Det er Cornwalls mænd!
Min fader er død!
Stille, Morgana, stille.
Min fader, min fader er død.
Se.
Der er din fader.
Det var bare en drøm, lille barn.
Kom Igrayne.
Sov nu blot...stille...
Min herre.
Fremtiden har slået rod i nutiden.
Det er fuldbragt.
Hvornår? Hvor?
I Uthers lejr, min frue...
lige efter mørkningen.
Det kan ikke passe.
Han kom til mig -
- til sit leje, i nat.
Hvad skal der blive af os?
Lord Uther, min frue.
Det er noget, han må afgøre.
Åh, Morgana...
Kongen! Kongen!
Vent!
Ud!
Hvad er der, frue? - En dreng, herre.
Send pigen bort. - Hun er kun et barn, herre.
Gå, Morgana.
Hun ser på mig med sin faders øjne.
Er det min...eller hans?
En mand kom til mig -
- og elskede mig -
- og lavede dette barn.
Jeg troede det var min husbond -
- men han var allerede død.
Det eneste jeg kan, er at slagte mennesker.
Nu vil jeg lære at elske dem.
Jeg er træt af krig!
Jeg vil blive ved hans side -
- og ved hans mors.
Han er sulten.
Merlin, du kommer uinviteret -
- og hører ikke, nårjeg kalder.
Åh, jeg har sovet...i ni måner.
Hvad jeg gjorde for dig, var ikke let.
Nu må du betale mig.
Barnet er mit.
Du svor en ed.
Det var overilede ord, Merlin.
Dette er mit kød og blod.
Uther, kan det passe?
Du må ikke lade ham tage barnet.
Jeg har svoret en ed, Igrayne.
Jeg indgik en pagt med Merlin:
Så det var dig!
Du kom til mig den nat.
Du er barnets fader!
Det er ikke noget for dig, Uther -
- hjemmets arne, hustru og barn.
At dræbe og være konge, er det alt?
Måske end ikke det.
Du slår mig med ord så hårde som stål.
Du forrådte Hertugen, du stjal hans hustru -
- du tog hans borg. Nu stoler ingen på dig.
Du er ikke den udvalgte, Uther.
Giv mig barnet.
Jeg skal verne om ham.
Tag ham!
Tag den djævleunge!
Nej!
Hvorfor barnet?
Følg efter ham!
Det var godt.
Sov nu.
Følg efter ham!
Hent ham tilbage!
Er du moder og fader til barnet nu, Merlin?
Jeg vil have mit barn!
Hent ham tilbage!
Kongen! Kong Uther! Angrib!
Et baghold!
Hjælp mig, Ulfius. Baghold!
Kongens livvagt! Pas på!
Kongen! Kongen er gået i et baghold!
Excalibur!
Sværdet!
Kongens sværd!
Merlin, hvor er du?
Befal din drage -
- at spinde en tågedis -
- der kan skjule os.
Merlin, hvor er du?
Ingen skal få sværdet!
Ingen skal svinge Excalibur -
- andre end jeg!
Den, der trækker sværdet af stenen, han skal blive konge.
Arthur -
- du er den udvalgte.
Husk nu, mine sønner.
Tag jer ikke af de røverriddere.
Du, Kay, vær tapper og retskaffen og barmhjertig -
- som det sømmer sig for en ridder.
Og du, Arthur, vær beskeden og sanddru -
- og hjælp din bror til at hævde det gode navn Morven.
Jeg husker min første turnering.
Det ser langt værre ud, end det er.
Gud, send os en sand konge.
Vi er uværdige -
- men landet forbløder, og folket lider.
Vi har syndet, men på denne påskedag -
- hvor Krist stod op af døde, lad da en ridder -
- ved sejr i våbenduelighed finde nåde -
- til at trække sværdet og blive konge.
Ved den retjeg har af sejren -
- ved mit blod -
" QiV mig styrke.
Alle riddere vil nu gøre sig klar -
- som ønsker at dyste om retten til at trække sværdet -
- af stenen.
Arthur, hvor er Kays sværd?
En god væbner glemmer ikke sin ridders sværd.
Jeg glemte det i teltet.
Så skynd dig at hente det.
Stjålet!
Jeg må se, hvad der opholder ham.
Skynd dig, eller du mister din chance.
Dit sværd blev stjålet, Kay, men her er Excalibur.
Kay?
Har du trukket Excalibur af stenen?
- Ja.-
Nej. Det var ikke mig. Det var Arthur.
Sværdet!
Du trak det fri, Arthur?
Ja. Jeg beder om tilgivelse.
Du må sætte det på plads igen!
Prøv nu at trække det ud igen, Arthur.
Vent! Jeg, Uryens, vil prøve!
Til side!
Lad drengen prøve!
Kom bare, Arthur. Vær ikke bange.
Vi har vores konge! Lovet være Gud.
Rejs Dem, fader.
Jeg var Deres søn, førjeg blev Deres konge -
- hvis jeg er konge.
Du er konge.
Så meget des mere, som du ikke er min søn -
- og jeg ikke er din fader.
Ikke min fader?
Så er Kay ikke min broder?
Troldmanden Merlin bragte dig til mig, da du var nyfødt-
- og bad mig opfostre dig som min egen.
Først gjorde jeg det, fordi jeg frygtede Merlin, men senere -
- fordi jeg elskede dig.
Hvem er min virkelige fader?
Det kan kun Merlin fortælle dig.
Og hvem er Merlin?
Jeg...er denne Merlin.
Hvis søn erjeg?
Du er søn af Uther og Igrayne.
Du er Kong Arthur.
Merlin, vi har ikke glemt dig! Hvad er det her for Iuskeri?
Han prøver at prakke os en forældreløs knægt på!
Vil I have en horeunge til konge?
Leondegrance, gå med os mod drengen.
Jeg så, hvad jeg så!
Drengen trak sværdet fri.
Hvis en dreng er den udvalgte -
- skal en dreng være konge!
Nej, det bestriderjeg!
Sværdet er blevet trukket.
Er du med os eller imod os?
Mod jer!
Hvordan kan en dreng samle dette rige? Sig mig det!
Merlin, hvorfor har du gjort dette imod mig?
Fordi du blev født til konge.
Hvad er det at være konge?
Du er landet, og landet er dig.
Svigter du, går landet til grunde.
Og med din medgang vil landet blomstre.
Men hvorfor? - Fordi du er konge!
Hvad er du bange for? - Det ved jeg ikke.
Vil du vide, hvad der er derude? - Ja, tak...
Dragen.
Et bæst af en sådan styrke -
- atom du så den hele i al dens vælde i eet blik -
- ville den brænde dig til aske.
Hvorerden? - Den er alle vegne.
Den er alting.
Dens skæl glinser i træernes bark.
Dens brølen høres i vinden -
- og dens kløftede tunge slår som...
Åh, som Iyn. Ja, det er rigtigt.
Hvordan kan jeg...
Hvad skal jeg...Skal jeg...
Gør ikke noget.
Vær rolig. Sov.
Hvil i Dragens arme.
Drøm.
Excalibur...det er også en del af Dragen.
Åh, ja.
Du er Iærenem.
Det er godt.
Det kan jeg lide.
Merlin, hvad var min fader for en mand?
Åh, han var tapper...han var stærk.
Han var en stor ridder.
Var han en stor konge?
Tja, han var ubesindig.
Han lærte aldrig at læse folks hjerter.
Mindst af alt sit eget.
Du elskede ham?
Tja, det er let at elske dårskab hos et barn.
Merlin, vil du hjælpe mig til at blive klog, ikke ubesindig?
Merlin, hvor skal du hen?
Hvor tror du? Du har et rige at regere.
Men hvordan? Jeg ved ikke hvordan.
Du kunne trække sværdet af stenen.
Det var let.
Jeg kunne ikke have gjort det. - Kunne du ikke?
Du er Kongen, ikke jeg.
Hvor begynder jeg?
Hvad tror du der er sket?
Sir Ector og Kay...de må gå og vente på mig.
De fleste riddere var imod mig, bortset fra Leondegrance.
Men hvis han støtter mig, går de andre mod ham.
I denne stund belejrer de hans borg.
Så må vi hjælpe ham.
Der ser du.
Det var også let, ikke?
Vi må tilbage.
Det er rigtigt!
Og nu...
Der er de.
Vis dem så, hvem du er.
Arthur, jeg vidste, du ikke ville svigte os!
Kom så!
Jeg har udvalgt en hest til dig.
Alle disse mænd er tro. Hvad ønsker du, vi skal gøre?
Vi ventede her på dig.
Enhver mand, der vil være ridder -
og ride med Kongen, følg mig!
Hvor ridder vi hen?
Leondegrance's borg er belejret!
Guenevere, tilbage!
Du er overvundet, Leondegrance!
T39 hagen!
Kast rebet ned!
Det er godt.
Det var godt!
Om til den anden side. Uryens angriber!
Fremad! Fremad!
Faden
Fald tilbage! Fald tilbage til redouten!
Kay, tag ridderne i voldgraven! Hold dem tilbage!
Hold dem tilbage! Jeg tager mig af stigen!
Fader, se!
Der er drengekongen!
Bagfra!
Sværg troskab mod mig, og jeg skal vise dig nåde.
Jeg behøver krigsherrer som dig.
En ædel ridder sværger troskab mod en væbner?
Aldrig!
Du har ret. Endnu erjeg ikke ridder.
Du, Uryens, skal slå mig til ridder!
Så kan jeg, som ridder til ridder, vise dig nåde.
Hvad er det?
Behold det, Uryens!
Ved Gud, ved Sankt Michael og Sankt George -
- giverjeg dig ret til at bære våben og håndhæve retfærdighed.
Den pligt vil jeg alvorsfuldt lyde -
- som ridder og konge.
Dette forudså jeg ikke.
Rejs dig...Kong Arthur.
Jeg er din ydmyge riddersmand -
- og jeg sværger troskab mod det mod, der flyder i dine årer -
- thi det er så stærkt -
- at det må være udsprunget af Uther Pendragon.
Jeg tvivler ikke længere på dig.
Det gjorde ikke så ondt, vel?
Jeg har syet min faders sår mere end en gang.
Forsigtig...De river dem op igen.
De må ligge stille og hvile.
Hvor længe?
Nogle få dage.
Åh, nej! Hvad er der?
Er det sårene?
Det er i orden.
Kom nu, kom nu, dans!
En konge må gifte sig, trods alt.
Det ser sådan ud.
Jeg elsker hende. Bare hun ville blive min dronning.
Merlin, kan du få hende til at elske mig?
Hør nu her.
Jeg måtte engang udsætte mig for Dragens ånde -
-for at skaffe en mand een nat med en kvinde -
Det tog mig ni måner at komme mig over det.
Blot for elskovs skyld!
Dette vandvid rammer både tigger og fyrste!
Aldrig mere.
Aldrig!
Hvem bliverjeg så gift med? Fortæl mig kun det.
Hvad ser du?
Åh, Guenevere...
Og en kær ven, der vil forråde dig. - Guenevere.
Du lytter ikke! Dit hjerte gør ikke. Elskov er døv og blind.
Du har et land at bringe til ro -
-før du kan begynde på alt dette tøjeri og fjant.
Jeg har bragt disse til Dem alene.
Jeg har blandet ting i, der helbreder, men ikke for hurtigt-
- og de gør Dem ikke søvnig, så De ikke kan stikke af.
Hvad er deri Dem?
Det er en ældgammel mikstur.
Bløde, ufødte korn -
- krydret med rosenblade.
Resten er en hemmelighed.
At se på kagen er som at se på fremtiden.
Før man har smagt på den, hvad ved man så?
Og bagefter er det naturligvis for sent.
Forsent
Vi har vundet krige mod hære -
- og nu overvinder een mand alle mine riddere.
Han er en mægtig modstander.
En stærk mand.
Jeg ridder selv ud.
Kongen må ikke indlade sig på tvekamp. Jeg ridder ud igen.
Nej, jeg gør det!
Merlin, hvem er denne ridder?
Se på ham.
Så smuk.
Så rask.
Husk-
- der er altid een, der er dygtigere end een selv.
Træd til side! Dette er Kongens vej -
- og ridderne, du førte våben mod, var Kongens egne.
Jeg venter på Kongen,
Hans riddere trænger til våbentræning.
Jeg er Kongen...og dette -
- er Excalibur -
- Kongens Sværd siden tidernes morgen.
Hvem er du? Hvad søger du?
Jeg er Lancelot af Søen, kommer fra hinsides havet.
Og endnu har ingen konge været mit sværd værdig.
Det er braldersnak! Du mangler en ridders ydmyghed.
Ikke bralder, min herre, men en forbandelse.
Jeg har aldrig mødt min Iigemand i tvekamp.
Træd til side!
Nej, aldrig!
De må trække Dem -
- eller bevise Deres styrke i kamp for Guds åsyn.
Må Han da give mig styrke til at jorde dig -
- og sende dig med eet stød tilbage over havet!
Så kom hid, min herre.
De kæmper godt, sir. Jeg tilbyder Dem en ny Ianse.
Ja, ja, en ny Ianse.
Sværd!
Overgiv Dem, sir.
Jeg har overhånden. - Aldrig!
Kæmp mod mig til hest, til fods, men kæmp! Du undslår dig -
- og spotter mig dermed. Jeg søger blot ikke at gøre Dem fortræd.
Deres vrede har berøvet Dem fornuften.
De ville kæmpe mod en ridder, der ikke er Deres fjende -
- over et stykke vej, De kunne ride udenom.
Og så skal det være...til døden!
Excalibur -
-ieg påkalder -
- mig din kraft.
Merlin, hvad harjeg gjort?
Du har brudt-
- hvad der ikke kunne brydes.
Håbet...er...brudt.
Min stolthed brød det.
Min vrede brød det.
Denne ypperlige ridder -
- som kæmpede ærligt og med gunst, stod til at sejre.
Jeg udnyttede Excalibur til at ændre afgørelsen.
Jeg har for evigt mistet mine forældres ældgamle sværd -
- hvis kraft var skabt til at forene alle mennesker -
- ikke til at tjene en enkelt mands forfængelighed.
Jeg er...ingenting.
Søens Dronning!
Tag det!
Excalibur?
Kan det være sandt?
Tag det hurtigt!
Gud være Iovet...du er i live.
Jeg, den bedste ridder i verden, overvundet!
Dette er en stor dag!
For min søgen er over, min Konge.
Gør mig til din ridder.
Men dit land er langt herfra.
Jeg har givet afkald på mit land.
Her er mit rige -
- inden for denne ståldragt.
Og jeg tilsiger dig alt, hvad jeg stadig ejer -
- muskler, ben, blod...og hjertet, der pumper det.
Og et ædelt hjerte er det.
Sir Lancelot, du skal være min ridder.
Vi dræbte hver og en af dem! Brændte deres skibe!
Lancelot, hvordan gik det nordude?
Vi skånede nogle få, så de kunne berette deres skæbne...
og du' Uryens? “ Sejr!
Vi drev angriberne tilbage i havet igen!
Østlandet er vort igen!
Vestlandet er frit og bag os!
Krigene er over!
Et Iand...een konge.
Fred!
Hold inde!
Vær tavse!
Vær stille!
Sådan, ja -
- og betragt dette øjeblik.
Nyd det.
Fryd jeg nu med stor glæde.
Stor glæde.
Husk dette for evigt-
-for I er knyttet sammen ved denne stund.
I er een, under stjernerne.
Husk da godt på den, denne aften -
- denne store sejr.
Således at I, i årene der kommer, kan sige -
- "Jeg var der den aften sammen med Arthur, Kongen."
For det er menneskenes vandskæbne, at de glemmer.
Merlin, din visdom har smedet denne ring.
Således at vi ikke glemmer vort broderskab -
- skal vi altid sætte os sammen i en kreds -
-for at høre og berette om store og ædle gerninger.
Jeg skal bygge et rundt bord -
- hvorom denne orden skal mødes.
Og en sal over bordet.
Og en borg over salen!
Og jeg vil gifte mig.
Og landet skal få en arving til at føre Excalibur.
Riddere af Det Runde Bord!
Det er Sir Lancelot!
Lancelot, velkommen.
Dette er en stor dag.
Alting er rede. Vi drager af sted ved daggry.
Guenevere -
- her er Arthurs ædleste ridder, der skal Iedsage dig til Kongen.
Jeg skulle spørge -
- om nogen af dem kan vinde Deres hjerte.
Jeg er en stridsmand.
Jeg har viet mit Iiv til kampen.
Der er vel en eller anden dame i verden, der beånder Dem?
Der er een.
Hvem er hun?
Åh, kom nu, fortæl mig det.
- De.-
Åh, nu driller De mig.
Jeg vil altid elske Dem.
Jeg vil elske Dem som min Dronning -
- og min bedste vens hustru.
Og så længe De lever -
- vil jeg ikke elske nogen anden.
Ved Jesu Kristi blod -
- vier jeg jer til hinanden.
Mand til kvinde -
- konge til dronning -
- Arthur til Guenevere.
Kender du mig ikke, Lord Merlin?
Morgana af Cornwall.
Du har din faders øjne.
Jeg kan huske dig.
Da min broder Arthur blev født, kom du og bragte ham bort.
Og nu går du fra hans bryllup.
Fordi jeg er et væsen ligesom dig.
Hvad er det for en sten, der brænder?
Svovl...som blandes med kviksølv.
Hvad er der for en rod?
Alrune.
Et udkog af den kan forlænge elskovsakten.
Og hvis man tager for meget?
Smerte og død.
Det er sandt.
Ja, du kender vist noget til Sortekunsten.
Er du også synsk?
Kan du se fremtiden?
Somme tider drømmer jeg ting, der sker.
Så kig nu.
Hvad ser du?
Hvad vil der hænde?
Jeg ser en borg af sølv og guld.
Deroppe. - Åh, den idé er velkendt.
Det må du kunne gøre bedre.
Det er en ensom vej, er det.
Troldkarlens vej.
Ja, man ved for meget...
"Lacrimae mundi" -
- verdens tårer.
Men magten, glæden...
Øjeblikke...flygtige øjeblikke.
Jeg kan lindre din ensomhed.
Lad mig hjælpe dig. Oplær mig.
Åh, for os og vore er dagene talte.
Den ene Gud kommer og uddriver de mange guder.
Skovens og kildevældete ånder -
- vil forstumme.
Det er nu sådan, det kan gå.
Ja...tiden er kommet for menneskene og alt deres væsen.
Løb hjem til din moder, knægt!
Hel', 'E39 mig med.
Jeg vil være ridder.
Jeg skal skaffe mad til Dem.
Kunne De lide kaninen?
Ved du, hvad det er at tjene en ridder, der tjener en konge?
Hop OP-
Jegløben
Hør nu, knægt-
- der er mere end 20 dagsrejser herfra.
20 dagsrejser? Så stor er verden ikke.
Hvad er det? Hvad er det?
Camelot, Kongens borg.
Kay, vil du oplære den knægt til min væbner?
Hvem giver mig rustning og sværd?
Køkkenknive og stegespid skal være dine våben, knægt!
Til køkkenet!
'Se!_
Bliver du?
Der skal være møde om Det Runde Bord.
Nej, jeg kan ikke.
Åh, undskyld, gamle dreng.
Hvad laver een som du her?
Jeg har bygget det, drog!
Helt alene? - Ja, og for tåber, lader det til.
Så kan du vise mig vej til køkkenet.
Bare gå efter næsen!
Et middel til alle årstider.
Jeg drømmer.
Jeg må drømme!
Forsvind derfra, knægt!
Knægt!
Lancelot kommer ikke. Nu igen.
Men vi må fylde hans bæger for at vise vor kærlighed.
Se på Guenevere.
Husk, hvad jeg fortalte dig 0m dem.
Du tager aldrig øjnene fra mig, Merlin.
Kan jeg ikke erkende skønhed?
Kan du ikke erkende kærlighed?
Måske længes du efter det, du aldrig har kendt.
Måske brænder du efter det, du ikke kan få.
Ikke kan få? Men du lovede det!
Alle dine hemmeligheder. Du lovede at vise mig alt.
Jeg har allerede vist dig for meget.
Er du rådgiver for Kongen eller min søster?
Til din tjeneste, herre.
Så svar mig på dette...
I årevis har der hersket fred i landet.
Afgrøderne vokser i overflod... vi lider ingen nød.
Hver af mine undersåtter nyder sin andel af lykke, retfærdighed.
Sig mig, har vi overvundet ondskaben -
- som det kunne tyde på?
Godt og ondt...det ene eksisterer aldrig uden det andet.
Hvor skjuler ondskaben sig da i mit rige?
Altid -
- dér, hvor man mindst venter det.
Altid!
Jeg ved hvor.
Hvor, Sir Gawain?
Jeg kan ikke sige det.
Du m å tale. Du sidder ved Det Runde Bord.
Hvor er ondskaben?
Han er vor bedste og tapreste.
Hvorfor er han her så aldrig?
Uden Lancelot er dette Bord ingenting!
Er der nogen her der ikke holder ham for en gud?
Og nu drives han fra os af en kvindes begær!
I den uvirksomhed, der følger fred, avler ondskaben sladder.
Jeg vil tilgive dig -
- dine overilede ord.
Kom...
Drik af Lancelots bæger og få del i hans godhed.
Du vover at anklage Dronningen, Gawain?
Ja. Jeg gør!
Jeg hævder min uskyld!
Varjeg ikke konge, skulle du betale de ord med dit Iiv.
Vil du ikke kæmpe for min ære? - Jeg kan ikke!
Jeg er din konge, og jeg må stå som dommer her.
Lancelot må gøre det.
Han står også anklaget.
Jeg bestemmer -
- at ved solopgang på dagen efter i morgen -
- skal de to riddere mødes, og sandheden skal bringes frem.
Thi ved Guds Iov -
- kan ingen ridder, der er falsk, vinde i kamp -
- mod én, der er tro.
I er de to mennesker, jeg elsker højest!
Hvorfor forsvarer du mig ikke? - Loven!
Mine love må omfatte alle, høje og lave. Ellers er de ikke love.
Du er min ægtemand. - Jeg må være konge først.
Før ægtemand? - Om så skal være.
Før kærlighed?
Herre...vi er uskyldige -
- men ikke i vore hjerter.
For at favne hende ville jeg ofre alt.
Ære. Sandhed, min hellige pligt.
Gud, frels mig fra mig selv. Rens mig fra denne elskov -
- så jeg kan forsvare hende.
Guenevere, jeg kæmper mod mig selv.
Åh, Gud!
Herre, solen lyser på engen.
Dronningen har ingen forsvarer.
Jeg kræver retfærdighed. Det er min ret.
Det er det.
Lad mig forsvare Dronningen.
Da ingen ridder træder frem, kræver jeg retfærdighed.
Er der ikke en afjer...?
Lad mig komme frem.
Dreng, knæl.
Ved Gud -
- og ved Sankt Michael -
- og Sankt George -
- slårjeg dig til ridder.
Rejs dig, Sir...
Perceval.
Lancelot!
Det påhviler mig, Perceval, at bevise Dronningens Uskyld.
Jeg overgiver mig til din nåde, Lancelot.
Dronningen er uskyldig.
Se på dine love nu.
Se, hvad de har gjort.
Frels ham, Merlin. - Han har ikke vilje til at leve.
Frels ham. Uanset prisen.
Uanset prisen, gør det!
Så skal det ske.
Vil han overleve? - Ja,da_.
Vil Guenevere...
Vil jeg nogen sinde få en søn? - Ja.
Ingen gåder, ikke andet end et enkelt "ja"? Jeg er bange...
Men en konge s k a I være bange, Arthur. Altid.
For fjenden, der lurer alle vegne.
I gangene i hans slot-
- på vildsporene i hans skove -
- eller i det større vildnis af en skov -
- herinde.
Velkommen, velkommen tilbage.
Tag dit sæde igen, Lancelot.
Min herre.
Se! Sir Lancelot! Han er vendt tilbage!
Ikke mere, Gawain.
De savner slagmarken. Det trorjeg også vi gør.
Vi er gået vild, Arthur.
Det er ikke Iet for dem uden krigens og kampens hårde skole.
Det er kun dit eksempel, der binder dem nu.
Hvad er ridderskabets ædleste egenskab?
Mod? Barmhjertighed? Troskab?
Ydmyghed?
Hvad siger du, Merlin?
Åh, den ædleste...?
De flyder sammen som de metaller, vi smeder et godt sværd af.
Ingen poesi. Blot et tydeligt svar.
Nå, ja, godt da.
Sandfærdighed er det.
Ja, det må være sandfærdighed fremfor alt andet.
Når en mand lyver, myrder han et stykke af verden.
Det burde du vide.
Jeg må hvile ud i skoven.
Har Merlin ikke Iæget dit sår?
Det går dybt.
Du vil blive svarligt savnet. Læg dit sår -
- og kom tilbage.
Har du stadig det syn, Merlin?
Er de sammen?
Du advarede mig mod dette for mange, mange år siden.
Hvad skal jeg gøre nu? Dræbe dem?
Jeg kan ikke fortælle dig mere.
Mine dage er ovre.
De fordums guder er forsvundet for evigt.
Det er menneskenes tid.
Det er din tid, Arthur.
Jeg har brug for dig nu, mere end nogensinde.
Nei-
Nu er endelig den prøvelsens stund kommet -
- da du skal være konge alene.
Og du, gamle ven?
Fårjeg dig at se igen?
Nei-
Der er andre verdener.
I denne harjeg ikke mere at gøre.
Det er gjort.
Flagermusevinger, slangeskind...
Er det alt, hvad du har lært, Morgana?
At rode med trylledrikke og smålig misdåd?
Dine geskæftige kunster har bragt verden -
- til afgrundens rand!
Jeg er blevet slidt tynd og Iaset.
Jeg har prøvet at lede menneskene -
- eller har været geskæftig, som du kalder det, altfor længe.
Nu er tiden kommet, da jeg må drage bort.
Åh, tilgiv mig. Hvor vil du drage hen?
Did hvorfra jeg kom.
Merlin, tag mig med dig.
Trolddommen-der-skaber, du svor at lære mig den.
Tror du, du er rede dertil?
Er du værdig?
Det erJe9-
Det erieg!
Så følg mig.
Hvad er dette for et sted?
Her træder du ind i Dragens Irgange.
Her blev min kraft født.
Her er alle ting mulige -
- og alle ting møder deres modstykke.
Fremtiden?
Og fortiden.
Begær?
O9 anger.
Viden?
Og forglemmelse.
Elskov?
Åh, ja.
Se.
Mere!
Vis mig mere!
Vis mig Dragen!
Lær mig Trolddommen-der-skaber.
Også selv om denne viden ville brænde -
- og blinde dig?
Så brænd mig.
Stir ind i Dragens øjne og fortvivl.
Jeg tilintetgør dig! Jeg dømmer dig til glemsel!
Excalibur...ind i rygraden på Dragen...
Sværdet...Landet...
Ja, Merlin, godt. Bring verden i lave.
Påkald Dragen.
Bød sværdet.
Udtal Trolddom-der-skaber.
Din tåbe!
Du troede, du kunne fange mig?
Du er selv fanget ved den trolddom, du bedrog min moder med!
Du er ingenting!
Du er ikke en gud, du er ikke en mand!
Jeg vil finde en mand, og sætte en gud i verden!
Kongen uden sit sværd!
Landet uden sin konge!
Elsk mig.
Guenevere... - Glem...og elsk mig.
Jeg har undfanget en søn, min Konge.
Min broder.
Jeg kunne dræbe dig nu, broder.
Men du skal have Iov til at leve, og se vor søn blive konge.
Gud bevare os mod Morgana -
- og bevar os mod hendes ugudelige barn.
Er han død?
Nej, han lever.
En ridder!
Hjælp os!
T39 O9 hjælp os.
Vi dør. Vore børn dør.
Hvor er Kongen?
Sig det til Kongen.
Vi må finde det, vi har mistet.
Gralen...
Kun Gralen kan genopvække blad og blomst.
Gennemsøg landet-
- skovenes labyrinter.
Indtil udkanterne af-
- det indre.
Kun Gralen kan frelse os.
Led...
- SØQ- '
Hvor skal vi lede efter den?
Varsler -
-tegn -
- følge...
Kongen har talt.
Jeg vil begive mig ud på søgen.
Vi vil finde denne Gral eller dø!
Har du fundet den? Gralen.
Det er mig, Perceval.
Skal vi da aldrig finde den?
Gawain!
Du søger det, Arthur ønsker?
Den ting, de kalder Gralen? - Ja, jeg gør.
Så følg mig.
De ledte også efter den... man de var ikke gode nok.
Mordred, min smukke, dygtige dreng.
Du har krydset den store ødemark.
Du brænder af tørst.
Drik.
I ti år og en dag har du søgt.
Er det så lang tid?
Og sig mig -
- har du fundet, hvad du søger?
Jeg har ikke fundet andet end elendighed og død.
Jeg troede aldrig jeg skulle høre latter igen -
- førjeg så denne dreng.
Og han lovede mig Gralen.
Er den her?
Du har søgt for stærkt.
Hvil dig lidt.
Drik...og gør mig selskab.
Bors...du er her!
Meliot...også du!
Du er i live!
Der er ingen Gral, hvad disse gode riddere har indset.
De tjener mig i stedet.
Der er mange glæder i verden, mange bægre at drikke af-
- og de skal alle blive dine. Drik.
Han dur ikke, moder.
Bær ham ud til træet!
- Nej. -
Der er en Gral!
Hvad er hemmeligheden ved Gralen?
Hvem tjener den?
Arthur, hemmeligheden var mig inde for rækkevidde.
Jeg svigtede dig.
Hvornår vil jeg blive konge, moder?
Når tiden kommer, vil jeg sende dig til din fader.
Du vil tage, hvad der er dit, og så vil du blive konge.
Intet spyd... intet sværd -
-ingen pil-
- ingen Ianse...intet stål -
- intet våben smedet af mennesker -
- kan såre dig, så længe du bærer denne harnisk.
Er der noget budskab til din kære broder, min fader?
D u er mit budskab.
Kom ikke for nær, Mordred.
Jeg kommer for at kræve, hvad der er mit, fader.
Giv dig til kende.
Jeg kan ikke give dig landet-
- kun min kærlighed.
Det er den eneste ting, jeg ikke ønsker af dig!
Gralsridderne har fejlet.
De er alle døde!
Du er også død.
Jeg skal komme tilbage og tage Camelot med magt!
Uwens!
Fornægt Kongen, og jeg vil skåne dit Iiv!
Aldrig!
Godt da!
Vent!
Uryens...
Jeg turde ikke hjælpe dig.
Perceval, opgiv aldrig din søgen.
Jeg så Gralen, Uryens.
Den var indenfor min rækkevidde.
Jeg fejlede.
Du er den sidste af os. Prøv igen.
Jeg er uværdig.
Du skal! Du...skal...
- Lyt. -
Følg dem...
De kalder på dig.
Se, I er omgivet af ene død!
Død alle vegne!
I vil alle gå til døden!
For den er vor tro følgesvend i livet på vor vej -
- gennem denne mødding -
- triste kulisse som er Hades' skyggedal.
Se blot den ædle ridder!
Fred og velstand lovede de!
Men hvad gav de os i stedet?
Hunger og farsot.
Lancelot, er det dig?
Og død, på grund af deres stolthed, deres synder!
Gud har vendt verden ryggen!
De har gjort sig selv til Gud -
- og Kristus har forladt os!
Vil du ikke hjælpe os? Kom tilbage til os, Lancelot!
Jeg kan ikke opgive håbet, Lancelot.
Det er alt, hvad jeg ejer.
Hvad er hemmeligheden ved Gralen?
Hvem tjener den?
Dig, min herre.
Hvem Grieg 7
Du er min herre og Konge.
Du er Arthur.
Har du fundet den hemmelighed -
- som jeg har fortabt?
Du og landet er eet.
Du og landet er eet. Drik.
Jeg tæres hen.
Jeg kan ikke dø...og jeg kan ikke leve.
Drik af kalken, og du vil blive genfødt og landet med dig.
Perceval -
-jeg vidste ikke, hvor tom min sjæl var -
-før den blev fyldt.
Arthur!
Gør mine riddere klar til kamp. De skal ride med Kongen igen.
Jeg har levet gennem andre altfor længe.
Lancelot bar min ære og Guenevere min skyld.
Mordred bar mine synder.
Mine riddere har udkæmpet mine kampe.
Nu, min broder -
- vil jeg være...Konge!
Vagter!
Riddere!
Væbnere!
Gør klar til kamp!
Guenevere -
- modtag min tilgivelse -
- og lad dit hjerte falde til ro.
Vi har lidt altfor længe.
Jeg har altid elsket dig, og jeg elsker dig stadig.
Jeg elskede dig som Konge -
- til tider som husbond -
- men man kan ikke kigge forlænge på solen.
Tilgiv mig, min hustru, hvis du kan.
Jeg blev ikke født til at Ieve et menneskes Iiv -
- men til at være stof for eftertidens erindring.
Broderskabet var en flygtig begyndelse -
- en fager tid, der aldrig kan glemmes.
Og fordi den aldrig vil blive glemt-
- kan den fagre tid måske komme igen.
Nu må jeg atter ride med mine riddere -
- og forsvare, hvad der var -
- og drømmen om, hvad der kunne være.
Jeg vogtede det.
Jeg turde ikke håbe i al den tid, at det var i din varetægt.
Jeg har ofte tænkt, at i -
- vores hinsides Iiv -
- mårjeg ikke skylder fremtiden mere -
- og blot kan være et menneske -
- at vi da måske vil mødes, og at du vil komme til mig -
- og gøre krav på mig -
- og vide, atjeg er din ægtemand.
Det er en drøm, jeg har.
Det er blot mig og min søn.
Alle de andre riddere fylkes om Mordred.
Hvad er røgen hist borte?
Det er Mordreds hær.
Så lad os lejre os her i nat og kæmpe i morgen.
Memn-
- var du blot ved min side, gamle ven, og kunne indgyde mig håb.
Der er ingen krigslist, der kan narre Mordred og Morgana.
Mere end nogen sinde trængerjeg til dig nu.
Hvor er du. Merlin?
Hvis blot du kunne se mig -
- svinge Excalibur endnu en gang.
Arthur...
Hvor har du været i alle de år?
Er det sandt, at Morgana... - Skrøner!
Du bragte mig tilbage. Din kærlighed bragte mig tilbage.
Tilbage til det sted, hvor du er nu -
- i drømmenes rige.
Er du bare en drøm? Merlin?
En drøm for nogle -
- et mareridt for andre!
Merlin?!
Kay! Vogn op, min broder.
Jeg drømte.
Om Merlin?
Ja, han talte til mig.
Jeg drømte også om ham.
Merlin lever.
Han lever i vores drømme nu.
Han taler til os derfra.
Han sagde, jeg ville kæmpe tappert i morgen.
Jeg er vendt tilbage, du besnærende.
Du er smuk.
Ja.
Underskøn.
Har du opbrugt al den trolddom, du stjal fra mig -
- til at holde dig så ung?
Har du nogen trolddom tilbage -
- til at kæmpe mod Merlin?
Du har intet at frygte fra en gammel mand, du overvandt for længe siden.
Han ønsker blot at se, hvor mægtig du er blevet.
Ser du, Morgana, du forvandlede mig til en drøm -
- en skygge-
En skygge!
Du må være mægtigere, end jeg nogen sinde var.
Jeg frigjorde Dragens Ånde -
- så at Uther kunne avle en konge.
Det havde nær tilintetgjort mig.
Men jeg formoder, at du kan gøre det uden videre, kan du ikke?
Jeg ser ikke nogen tåge.
Er din trolddomskraft også visnet?
Trolddommen!
Ja. netop!
Brug trolddommen!
Har du glemt Trolddommen-der-skaber?
Brug den.
Ja, brug den.
Ja. netop!
Åh, godt!
Åh, det er glimrende.
Du er bedre end jeg nogen sinde var.
Forsigtig.
Den kan volde skade på din skønhed. Ak og ve.
Der stiger tågedis op.
Tågedis?
Det er ikke muligt!
Min moder forstår sig på den slags. Hun lovede ingen tåge!
Den vil være os en hindring i kampen!
Merlin?
Hvor er du? Hvor er du?
Moder?
Min kære, søde dreng.
Hvor er de? - Lyt!
De kan ikke se, hvor få vi er i tågen.
Vi gør som i gamle dage.
Hastigt ridt!
De angriber os bagfra!
Vend omkring!
I hunde, kom så!
De er for mange! - Vi kan ikke holde dem!
Lancelot...er det dig?
Er det sandt? - Det er det!
Lancelot er med os!
Han er tilbage, han er med os!
Arthur!
Arthur...
Tilgiv...
Det er min frelse at dø som ridder af Det Runde Bord.
Det er du...0g meget mere.
Du er den ædleste ridder.
Du er alt, hvad der er bedst i mennesket.
Det er det gamle sår, min Konge.
Det er aldrig blevet Iægt.
Guenevere -
- er hun Dronning igen?
Det er hun, Lancelot.
Tågen letter.
Nej...Perceval.
Kom, fader -
- lad os da endelig omfavne hinanden.
Perceval...
Tag Excalibur.
Find en sø -
- med stille vand...
Kast sværdet ud i den.
Nej!
Adlyd mig, Perceval.
Gør det og kom tilbage.
Da du kastede det ud -
- hvad så du da?
Jeg så ikke noget-
- andet end vinden på vandet.
Min Konge, jag kunne ikke gøre det.
Excalibur må ikke gå tabt.
Andre mænd... - Gør som jeg byder dig.
En dag vil der komme en konge -
- og sværdet vil stige op igen.
Arthur!
[DANISH]